Vårt antal har växt över förväntan, och vintern är snart här.
Senatens resurser töms av konflikterna.
Det finns en av oss som kan finansiera företaget med egna pengar.
Det krävs mycket pengar och möda att uppbåda sådan styrka.
I gengäld erbjuds du befäl under Cossinius och Furius förstås.
Jag ångrar att jag övergav den rofyllda havsbrisen och tryggheten i staden.
- Deras villkor är godtagbara. - Far.
- Spartacus, den här hade ett budskap. - Du planerade det här.
Det uttrycker hopp om att de är trygga på sin gård.
Du får nu ensam befälet och ser till att Spartacus får sitt straff.
Det finns inte en gård som rymmer så många.
Nej, det finns det inte. Bara en stad rymmer oss nu.
Översättare: SSG - SweSUB Group © FRiEND, Incubator, Macchiavelli och Simontax
www.SweSUB.nu - Silent leges inter arma
Seså, fortsätt!
Inte lika lätt som att slakta en häst, eller hur?
Deras sparkar är avsevärt mildare.
Diotimus. Spartacus kallar på dig.
Södra kusten?
Crassus armé tvingas marschera mycket längre för att möta oss-
-medan styrka och förråd avtar. - Men vi blir inte så dränerade.
Stadens bekvämlighet livar upp oss, något som Crassus förnekas.
Diotimus. Jag vill rådgöra med dig.
Förlåt...men jag saknar kunskap om krigsstrategi.
Men du är hemmastadd i annat.
Du nämnde en stad skyddad av murar och smekt av havsbris.
Ja...Sinuessa, mitt hem i många år.
Då känner du till dess försvar.
- Tänker du inta staden? - Det beror på vad du har att säga.
Det finns två portar. Huvudporten vetter mot kullarna i väster.
En öppnas för handel på dagen och stängs nattetid.
- Och den andra? - Vetter mot klippor-
-som löper upp till Meilaåsens floddalar.
Ogenomträngliga på vintermånaderna som vi är mitt uppe i.
- Jag vill inte att vi stängs in där. - Inte heller jag.
- Hurdan är huvudporten? - Avskräckande när den är förbommad.
Kan några män på insidan öppna den i nattmörkret?
Den försvaras väl och ni skulle sakna verktyg.
Edilen fruktade att vapnen kunde vändas mot vakterna och låste in dem i förråd.
Så vi kan inte ha svärd när vi går in?
Vi inriktar oss på nåt mer lovande.
Ett ögonblick...jag mötte en man under mina resor som sa att det var hans stad.
- Attius, smed till yrket. - Jag känner honom.
Min dominus nämnde ofta sin avsmak för mannen.
- Kan vi förlita oss på en romare? - Han är bara romare till namnet.
Fyll hans börs med mynt så kallar han Trakien eller Gallien sin mor.
Du följer med mig för rådplägning.
- Jag följer också med. - Bryt lägret och kom sen.
Håll dig undan tills du behövs.
Era brännmärken då? Visiteras ni vid porten är det förbi.
- En klok invändning. - Min dominus och edilen har makten.
Nämn namnet Laurus vid handelsporten för att undvika trassel.
Nästa gång ni träffas blir det Laurus som knäfaller och kallar dig husbonde.
Stig fram. Det räcker.
Lämna vapnen.
Stig fram!
- Uppge ärendet i Sinuessa en Valle. - Spannmålsaffärer.
Och alla nöjen din stad erbjuder...
Du förolämpar mig...
...med en så lätt handtryckning.
Tillåt mig en tyngre ursäkt.
Jag vill ha ditt armband med juveler.
Det är nu min käraste ägodel.
- Jag vill inte skiljas från den. - Vik då undan från porten. -Vakter!
Som du vill. Upplys Laurus om att hans gäster inte kan-
-att inställa sig till avtalat möte. - Vänta.
Lämna vapnen...och berätta för mannen att Decimus behandlade er väl.
Tack.
Du ska bli väl belönad idag.
Jag förstår din situation, Ulpianus, men du måste förstå min makes.
Cilicianerna hemsöker våra vatten och Spartacus angriper landtransporter.
- Spannmålspriserna... - ...går upp otroligt.
Höjer jag brödpriset får jag massan emot mig.
Något du får avhandla med min make.
Om bara vinsten var mitt enda bekymmer, Laeta. Min hustru är med barn.
Jag ska dryfta ärendet med honom. Spara känslorna tills de är förtjänade.
Han låter sig nog inte bevekas.
Tre dinarer!
- Var det den här du nämnde? - Ja, edil.
Jag varnade för att bojor inte skulle räcka till efter Diotimus flykt.
Du fick rätt. Verkställ.
Och för sträng efterrättelse, sätt upp anslag för att kuva vidare obehag.
Den här vägen! Stå upp!
- Ennius. - Varför är du inte på varuhuset?
- Ulpianus sinkade mig. Han bad mig... - Det passar inte här och nu.
Seså, fortsätt!
Med den hedrade edilens tillåtelse...
...visar jag er ännu en slav, som tänker förrädiskt och viskar om uppror.
Vem skulle inte tänka så under en paddas klack?
Man såg honom gömma mat för en resa långt bort från murarna.
Det är inte Laurus fel om en hund blir galen.
Var vänlig mot ett djur och det är lojalt tills himlen rämnar.
Visa det bara piskan och undra inte över varför det har tänder.
Bojor avskräcker inte längre.
Förstärk dem med hotet om tunga stenar och döden-
-för alla som vågar följa den vägen.
- Låt honom lida! - Gör slut på den jäveln!
- Måste försöka få slut på det här. - Vi skulle bara få samma öde som han.
Jag står inte och ser på när han dör.
Spartacus!
Han dränker er republik i blod och skit!
Spartacus!
- Tysta den upproriska tungan för gott! - Spartacus!
Med Spartacus må ni alla ligga! Seså, kasta!
Nu får ni tillfälle att vedergälla!
- Dö! - Kasta fler!
- Ja! Dö! - Ja!
Kom igen, kasta!
Du drar till dig uppmärksamhet.
Jag avslutade bara lidandet.
Som jag vill göra för alla som hemsöks av Roms frätande farsot.
Placera en trumpetare i varje centuria. Mina order måste höras under striden.
Tredubbla tesserarierna. Vi måste vara beredda om Spartacus anfaller i mörkret.
- Cossinius och Furius överrumplades. - Ännu ett meddelande från Metellus.
Han försöker begrava oss i pergament.
Senaten är angelägen om att våra trupper ska ge sig av efter Spartacus.
- De är inte ensamma om det. - Vi har behov som måste ses till.
Hur har vi det med utrustning?
Sabinus och jag gjorde det du önskade. Du kommer att bli mycket nöjd.
Låt oss se vad du gjort och bedöma prestationen.
Du har överträffat dig själv. Han kommer att inse värdet av din insats...
...och se vem som förtjänar befälet under honom.
Inte ens Vulcanus kunde smitt ett mer ärorikt svärd.
Sällan besannas en sådan hädelse av hantverksskicklighet.
Crassus beröm gör mig förlägen.
Var uppriktig och berätta vad du vill ha för varorna.
Nittio dinarer. Det är mitt bästa erbjudande.
Vad kostar då mindre gudomliga ting?
120 dinarer per soldat, fullt utrustade. Som jag kom överens med din son.
Ett överkomligt pris.
Ursäkta, dominus. Han har anlänt.
Dina villkor låter rimliga. Tiberius avslutar affären.
- Självklart. Tack så mycket. - Sa jag inte det?
Inget står mellan dig och den rättmätiga titeln.
Ska jag behöva vänta hela dagen?
Om det är vad min make önskar.
Det går jag inte med på.
Caesar!
- Dina män glömmer sig själva. - Det är du som tappat vettet!
Lämna oss.
- Hon har aldrig brytt sig om mig. - Har du gett henne skäl till det?
Jag ber om ursäkt för att jag inte dyrkar henne som Juno.
Jag vill till min egen hustru vars armar jag saknat.
Cornelia är underrättad om ditt dröjsmål.
Dröjsmål?
Är det vad jag får efter återkomsten-
-i stället för bad och rena kläder efter mödosam resa?
Jag ser det som en nödvändighet.
Dina segrar utomlands är vida kända. Samt din oförskämdhet...
...att strida mot Mithridates allierade utan prokonsulns tillstånd.
Vi hade förlorat provinsen om jag inväntat order från de dårarna.
Och jag hade förlorat en fördel om jag väntat med att tala med dig.
Tala klarspråk. Jag är trött på hemlighetsmakeriet.
Du tillhör juliernas vördade ätt, fallen efter Venus-
-Aeneas gudomliga moder, och har Romulus som förfader, Roms ädla grundare...
Jag behöver ingen lektion när det gäller mina förfäder!
Kanske en om mig. Jag är inte ättling till nån gud och har inte hög ställning.
Jag tolereras i senaten för tillgångarna jag samlat genom arbete och affärer-
-något folk med "rätt" härkomst ser som under sin värdighet.
Tror du att de hatar dig av den orsaken?
Ditt fälttåg mot Mithridates och andra äventyr...
...var ganska kostsamma, inte sant?
Jag vet att du är skuldsatt.
Ett farligt ställe att vara på om man gjort sig ovän med "dårarna"-
-som vill förgöra en. - Jag ska betala tillbaka.
Hur då? Du har ett namn utan tillgångar.
Och du har tillgångar utan namn.
Tänk vad vi kan åstadkomma-
-om Crassus och Caesar ställer sig på samma sida.
Jag har hetat detsamma sen jag föddes...
...du har varit förmögen lika länge. Varför skall vi gå samman nu?
Chansen att nå hög position och republikens tacksamhet yppar sig.
Och därmed första stenen lagd på vägen till större ära.
Vad vill du ha hjälp med, så vi kan påskynda det hela?
Gör slut på slavupproret och döda Spartacus.
Jag vill prata med dig, Attius.
Du skämtar?!
Har du förlorat förståndet? Du är stämplad som Roms fiende.
Jag har hört att du inte älskar republiken.
Säg inte att du förde hit helvetesbringaren Spartacus.
- Ditt rykte föregår dig. - Jag kommer med en möjlighet.
En som kan gynna dig om du vill.
Den bör vara avsevärd för att uppväga ett samröre som kan dra mig i djupet.
En flod ska flyta fram därur om vi förs upp på gynnsam strand.
- Vad kräver en sån resa? - Din skicklighet i svärdssmide.
Svärd?
Edilen förbjuder mig att tillverka vapen av fruktan för ert uppror.
Vi får bara göra verktyg och bojor...
- ...så att slavarna kan hållas kvar. - Edilen är inget att oroa sig för.
- Hur många behöver ni? - Två räcker för oss.
- Summan överstiger vad du begär. - För att lita på din diskretion.
Av vilken anledning ska tungan tiga?
Är vi överens?
Två svärd, och ingen inblandning.
- Återvänd i skymningen. - Jag stannar kvar ett tag och umgås.
Jag är orolig för romaren.
Förhoppningsvis får mynten honom att fullfölja.
Gå tillbaka till Agron. Ordna förberedelserna.
- Vid midnatt öppnar vi portarna. - Och staden får sitt välförtjänta öde.
Attius...jag är hungrig.
Var kan jag hitta spannmål innanför Sinuessas murar?
Den är av bästa kvalité. Från Siciliens åkrar.
Jag tänkte köpa en större mängd.
Ursäkta. Min make beslutar när det gäller affärer.
Jag behöver inte köpa nåt förrän ikväll.
- Ni har mycket varor. - Vi fick en skeppslast idag-
-och ytterligare en snart. Men det mesta har köpts upp av Crassus.
- Marcus Crassus? - Han föredrar våra lager.
En av de få som har råd när kostnaden stiger i Spartacus kölvatten.
Jag hörde om smärtan han orsakat republiken.
- Vad för dig till Sinuessa en Valle? - Slavar.
Deras familjer utökas hela tiden...
...och jag vill försäkra mig om att de är väl försörjda.
Tänkte du hysa dem i staden?
- Tanken har slagit mig. - Du ska inte göra det för bekvämt.
Jag såg när en slav stenades på torget. Är det vanligt häromkring?
Nej. Men jag är rädd att det kan bli så om inte upproret upphör.
Låt oss då be för dess snara slut.
Äntligen är han klar.
Du var vid steningen i morse, va?
- Jag bevittnade olyckligt skådespel. - Och gjorde slut på det i förtid.
Jag är tacksam. Massan höll på att bli galen.
- Jag vill inte se blod i onödan. - Inte jag heller. I onödan...
Raka bort skägget.
- Varför tvekar du vid en befallning? - Hon lyder en högre uppsatt.
- Dominus vill att du förblir orakad. - Av vilken anledning?
Hans tankar är hans egna i sådana frågor.
- Och vad är dina? - Jag förstår inte.
Det är en enkel fråga. Vad tycker du?
- Om vad? - Om den som står framför dig.
Vad anser du om Ceasar?
Jag känner honom inte och kan inte göra en bedömning.
Fråga vad du vill och du skall få svar.
- Har inte du en hustru? - Dina ögon får tjäna som hennes.
Liksom smaken från dina läppar.
Jag påminns om henne i dunklet.
Med ögon som blundar för skillnaden...
...värmd av minnets längtan.
- Kore. Gå härifrån. - Ja, dominus.
- Du skickar gåvor som tas ifrån mig... - Hon var inte här för ditt nöje.
Jag ber om ursäkt. Jag visste inte att du håller flickan kär.
Du har varit borta från civiliserat sällskap för länge.
Klä dig och förbered dig på allvarligare frågor.
Du visar upp dina behag, fuktiga av morgonens dagg.
Är det underligt att en man med starka drifter frestas?
- Lär dig läxan och försvinn ur min åsyn. - Ja, domina.
Vi har inte tillräckligt med hästar. Jag vill inte sakna kavalleri.
- Vad har hänt? - Ingenting.
Berätta och finn tröst i hur orden mottas.
- Jag tog hand om Caesar... - Caesar?
Gaius Julius Caesar?
Han tog på min kropp. Om inte din far kommit...
Var är han?
Mannen vi jagar var mästare på arenan.
Men trots allt bara en gladiator. Hur kunde han besegra våra legioner?
Spartacus lärde sig krigets konst i Thrakien.
Om ryktet talar sant stred han under Glaber före dennes fall.
- Då känner han till vår taktik. - Och använder den emot oss.
Han tror han vet hur en "riktig" romersk soldat gör.
- Något vi kan vända till vår fördel. - Om ändå min son var så skarpsinnig.
- Ålder och strid vässar hans tänder. - Det tvekar jag inte om.
Men för att besegra Spartacus måste jag ha en varg vid min sida.
Låt då våra betar glimma av lust och blod och slem täcka pälsen.
Utegångsförbud råder! Gå in.
- Utegångsförbud! - Rör på er.
Bort från gatorna!
Messalina!
- Hon brukar rymma iväg. - Seså. Håll dig nära din mor.
Tack.
Du där!
- Jag såg dig på torget i morse. - Och jag dig.
Det sägs att du nämnde affärer med mig vid porten.
Du har blivit vilseledd. Du har ingenting av värde för mig.
- Varför är du då här? - Släpp mig.
- Vad har du för ärende här? - Fråga min högt ärade make.
- Handlar han med edilen? - Ja.
Jag har begått ett misstag.
Undvik fler misstag och håll dig borta från gatorna efter mörkrets inbrott.
Kom!
Jag ber om ursäkt. Alla är inte som han.
Vad menade han med att avlägsna mig från gatan?
Visst är det besvärligt? Jag försökte övertala min make-
-men enbart vakter får vistas på gatorna nattetid tills upproret har kvävts.
- Har du nånstans att sova i natt? - Ja. Jag har sett ut nåt.
Gå in!
Bort från gatorna!
Utegångsförbud gäller!
- Tömmer vakterna gatorna? - På order av edilen.
- Visste du om det? - Far åt helvete! Vi fick båda veta nu.
Ni kommer att behöva de här.
Det gör vi.
- Men vi måste be dig om en sak till. - Jag trodde väl det.
Två hundra dinarer styck.
Ni kan gömma er här till soluppgången, då utegångsförbudet upphör.
Det är inte sömn vi söker.
Tror ni jag är så dum att jag hjälper Roms fiender?
Vi är nedtyngda av romerska mynt. Vad är ditt pris för att ändra dig?
För 5 000 dinarer skulle jag ge mig av långt från republiken.
Vi är överens.
Kalla mig inte längre romare då! Hur många svärd behöver ni?
De som följer oss är välbeväpnade.
- Följer er? Tänker ni inta staden? - Vi ska befria den.
- Bara stadsporten står i vår väg. - Vi låter blod flyta och öppnar den.
Utegångsförbudet gör det svårt att närma sig porten obemärkt.
Stadsvakten skulle slå larm.
Jag kan inte hjälpa er. Det skulle innebära min död.
Du har smitt vapen åt självaste Spartacus.
Upptäcks vi med dina vapen i händerna dör du i alla fall.
Helvete också! Vad vill ni jag ska göra?
Försiktigt. Jag vill inte få innehållet förstört.
Hämta resten. - Se till att de är försiktiga.
Vill du tynga ned mig med onödiga bekvämligheter?
- Har jag blivit så tung? - Är det dina?
Jag vill inte sakna nåt om fälttåget drar ut på tiden.
Vill du följa mig i jakten på Spartacus?
Nej, men jag vill inte vara ifrån din famn i månader och år.
Publius och jag följer med dig och Tiberius.
- Kvinnor får inte vistas i fältlägren. - De tillåts i trossen såvitt jag vet.
Jag låter inte min familj vistas bland slavar och horor.
Är det inte bättre än att inte ha dem i sin närhet?
Jag uppskattar din omtanke.
Men jag skulle oroa mig om du var så nära fienden.
Jag vill att du stannar här, långt borta från kriget.
Är det den enda anledningen?
Far, allt är klart.
- Din armé är redo att marschera. - Det är välkomna nyheter.
Jag vill tala med dig.
Frågan om min titel är ännu inte löst.
Jag har mina funderingar. Du får besked i morgon bitti.
Ställ tillbaka de här.
Jag vill ha ordning i huset innan vi lämnar det.
Jag trodde titeln var min. Nu tror jag han har en annan favorit.
Då är du som din mor...fjättrad av ditt blod och av ringa värde.
- Nog äger det sällsynt skönhet? - Ja, dominus.
Ska du bära det när du möter Spartacus?
Jag ska bära min fars svärd.
Det är inte lika välgjort som det här... men har en djupare betydelse.
Caesar ska bära det då, enligt din vilja?
Jag borde inte ha placerat dig inom hans räckhåll.
- Han är en man med enkla behov. - Varför ge honom en titel över din son?
Ursäkta, jag gick över gränsen.
Du talar med hjärtat. Jag vet att du månar om pojken.
Det är ingen pojke längre. Mer än i sin fars ögon.
Om bara min hustru talade så klokt.
Jag såg resväskorna. Ska hon följa med?
Det var hennes avsikt.
Men jag trivs inte i hennes sällskap.
Vilket jag skulle göra i ditt...
Är nåt sånt möjligt?
Jag skulle tvingas placera dig i trossens läger.
Men visst är det möjligt.
- Om du önskar det. - Ja, dominus.
Jag ställer inte frågan som din herre, utan som en man.
Och bör bli besvarad som en man.
Ja.
Det är nåt jag önskar, Marcus.
Dra åt helvete...
Fort! Vi måste samla fler män och svärd! Spartacus är här!
- Månen står nära zenit. - Men porten är fortfarande nere.
De kommer att få upp den.
Eller dö i försöket. Förbered de andra.
När porten skälver, följer döden i dess spår.
- Spartacus är här! - Följ mig!
Skydda porten! - Du öppnar förrådet!
Skynda på!
- Det här får du säkert en belöning för. - Det tvivlar jag inte alls på.
- Attius! - Slå larm...
Kalla på fler män!
Göm dig, jag hittar dig när det här är över!
- Öppna porten. - Rensa vägen!
Flytta er!
Beväpna er!
Mot den främre porten!
- Diotimus. - Var är Laurus?
Här är jag, slav.
Ni skulle vända er mot er dominus och gå med rebellerna? Jävla odjur!
Diotimus.
- Staden är tagen. - Nu är ni fria!
Rör er.
Min dominus... Är han död?
Då ska jag följa honom till dödsriket...
...och pissa på hans skugga...
- Ulpianus! - Vi flyr till Meliaåsen-
-om de inte redan har stängt av flyktvägen.
- Har du sett min make? - Nej, vi måste gå.
- Jag går inte utan honom. - Må gudarna skydda dig.
Edilen. Har du sett edilen?
Du. Hjälper du Spartacus?
Nej. Det är jag som är han.
Caesar.
Jag trodde mig höra Crassus själv, av tonfallet att döma.
Jag är en stolt avspegling av min far.
Tiberius?
Jupiters jävla kuk! Du var bara barnet sist jag såg dig.
Ursäkta.
Jag går till mitt hem före avmarschen. Jag vill inte befläcka det med sånt här.
Åratal utomlands ingav dig konstiga lustar, värdiga odjuret du verkar vara.
Och din far... har inte pratat med dig om det här?
Han är upptagen av viktigare saker.
Han delar säkert med sig av förtroendet. När han anser att du förtjänar det.
Tycker du inte att jag gör det?
Sov gott, unge herre. Och dröm om framtida glans.
Under mitt befäl.
Sanus.
Snälla... Låt min hustru leva!
Staden är intagen.
- Kedja de överlevande romarna. - Kedja?
- Låter du dem leva? - De utgör inget hot.
Eller nån jävla nytta! Skulle de visa oss nåd?
Stilla, din fitta!
Spartacus!
Edilen har låst in sig i matförrådet, och hotar att sätta eld på det.
- Kom. - Jag hjälper inte dig och dina djur.
Om spannmålet sätts i brand, kan inte ens jag lugna mina "djur".
Du ska göra det här, annars dödar vi de överlevande.
- Snälla. - Stilla!
- Ni ska inte få hjärtat av min stad! - Döda dem!
Försök er på grinden så sätter jag eld på allt, era jävla fittor!
- Jag kan ta honom. - Agron!
Sänk spjutet.
Laeta...
Gå till honom. Och be att dina ord betyder nåt.
Jag trodde att du dog.
Du har lagt vårt öde i hennes jävla händer.
Jag lägger det i det jag tror på.
Jag lever fortfarande, tillsammans med några andra.
- Hur många? - För få.
Och färre blir vi om du inte slutar med det här.
- Vill du ge dem allt vi arbetat för? - Jag vill inte se mer död i natt.
Öppna grinden. Låt oss se solen stiga igen.
- Jag bugar inte för slavjävlar! - Tänk inte på dem, utan ditt folk.
Gör du det här, dömer du dem till döden.
Även din hustru...
Nej!
Han hade öppnat grinden! Det vet jag.
- Han hade öppnat grinden för mig. - Det kunde jag inte lita på.
Vi har fått tillräckligt med blod och hämnd den här kvällen.
Ingen romare som fortfarande andas ska behöva lida mer.
Staden är vår!
Staden är fri!
Återigen faller romarna!
Seger!
Att se en man älskar mista livet är svårt.
Nåt romarna glatt har gjort mot mig många gånger.
Det är ingen lindring, men jag vet precis hur det känns för dig.
Kedja henne.
Krig för ofta med sig stora uppoffringar.
Inga känslor är starkare än hotet om att de vi håller kärast dör.
Det får inte hända min son för att han inte var redo att föra befäl.
Jag vill heller inte neka honom möjligheten att visa sig som en man.
Du representerar mitt ord och vilja.
Du hedrar mig, far. Jag ska hedra namnet Crassus.
Rid med Caesar och de män du väljer ut.
Sök upp Mummius och resterna av Cossinius legion.
Hitta Spartacus och meddela vad han gör, men gör inget innan jag anländer.
Du ger en massa fina löften...
...endast för att befalla mig att buga för en jävla pojke!
Han är min son, och skall behandlas med samma respekt!
Jag har mutat för din utnämning till militärtribun.
En formell titel som Tiberius är för ung för att bära.
Bär mitt tecken för att gå ostört genom lägret tills du ser ut som romare.
Jag skulle föredra ett snyggt svärd och emotsedd ställning.
Gör som jag säger och få större berömmelse vid resans slut.
Blås i trumpeterna!
Vi avancerar till söder om Spartacus och dem som följer hans uppror!
Låt vår skugga falla över dem...
...så ock över var man, kvinna och barn så att de sopas bort från världen...
...av Roms makt och ära!
Översättare: SSG - SweSUB Group © FRiEND, Incubator, Macchiavelli och Simontax
www.SweSUB.nu - Silent leges inter arma